https://slama.dev/comeback/
Dobrý den.
Pardon.
Já bych chtěl... Chtěl bych...
Brácha, co zase blbneš?
Brácha?
Kdes byl?
V hospodě.
Jsem čekal, až otevřou.
To sis to ranní pivo nemohl koupit ve flašce?
Jsem čekal, až otevřou, aby mě pustili ven.
Cos tam vyváděl?
Přesně nevím.
Za co mě pán Bůh trestá?
Za co, za co?
Kam jdeš?
Někam se zašít.
Já nevím kam.
Nenechal bys mě tady, kámo.
Zalez bych si někam a...
Ty si zalezeš za pult a budeš makat a zčernáš.
Člověče ty snad nemáš srdce?
Celou noc jsem se nezastavil, ani nevím, čí jsem.
Jseš můj bratr, jmenuješ se Ozzák, já tě zaměstnávám a ty jdeš do práce o čtyři hodiny později.
Mně to tady připadalo nějaký povědomí.
Odstraňuje i ty nejodolnější skvrny.
Káva, čaj, čokoláda, krev, tráva, borůvky, mastnota, červené víno, mazut.
Zdá se, že Ozzák vyvinul něco odolnějšího.
Ivuško, už to máš?
Mně se ta hit šaráda odsaď strašně leskne.
Ne, tati.
Dokud to neuschne, tak si sem nikdo sedat nebude.
No a nešlo by s tím něco udělat?
Šlo.
Koupit novou.
No ne, já jsem myslel použít fén nebo tak něco.
Taky se nemusíš furt koukat na kdejakou popovou vykopávku.
To doufám nenarážíš na mě.
Ne, tvoje písničky už naštěstí nikdo nepamatuje.
Náhodou, tuhle si Píšová ze čtvrtýho broukala na schodech "Vsákneš se do mě jako déšť."
A prej mě má dokonce ve svý sbírce starých desek.
Chce tě zbalit.
Ivo, je jí pětašedesát.
Jako týhle pohovce.
Víš, kolik se v ní za ta léta nashromáždilo sajrajtu?
To říkáš vždycky, když ji čistíš.
Dneska to říkám naposled.
Vážně?
Protože ji čistím naposled.
Zejtra už tady nebude.
Počkej, ale Ivuško, tak víš, jak jsme na tom s penězma.
CDčka se teďka moc neprodávají.
A divíš se?
Nemáme zákazníky.
A kdo k nám náhodou zabloudí, toho si podá Ozzák.
Tak budu s ním muset promluvit.
Dneska ráno dokonce nevěděl, jak se jmenuje.
No.
Simona říkala, že usnul pod ju-boxem.
A když vytírala, tak si ho spletla s balíkem starejch hadrů, takže jí tam zůstal.
Co ta pohovka?
No dobře, tak když najdeme něco, co je cenově přijatelné...
Tak do toho.
Nová prodejna nábytku.
Levnějc už to seženeš leda na smeťáku.
Pořád je to nad naše možnosti...
Hele, sociální program.
Naše speciální řada klade důraz na nízkou cenu při použití jen mírně toxických materiálů.
Vyráběno v zemích třetího světa s použitím maximálně pěti procent dětské práce.
Dobrý den, pane Pacovský.
Nevíte, jestli už vyšla ta nová Eva Farna?
Moment, Lexo, znáš přece pravidla.
Jéžiš, pane Pacovský, buďte trošku člověk.
Já mám dneska blbej den.
To já mám taky, ale pravidla se musej dodržovat.
Muzika je jako bouchačka, taky ji nedaj každýmu.
Ale v Bontonlandu ji dávají každému.
Tak se nediv, že to s nima jde o desíti k pěti.
Tak zaprvý,
předvěď, jak se hrozí.
Lexo!?
Vyplašil jste mi ségru.
Ty máš ségru?
Tak ji někdy přiveď.
Vodím jí furt, ale vy si ji nikdy nevšimnete.
No, měl se včera těžkej večer, asi mi vypadla.
Ona je takova nenápadná.
Třídní nám ji letos už třikrát představovala jako novou spolužačku.
Jo.
No vůbec nevím, o kom se bavíme.
No to jedno.
Tak, za druhý.
Pane Pacovský, jen mi řekněte, jestli už vyšla ta Eva Farna.
Nepřerušuj!
Za druhý.
Kolik členů měli Led Zeppelin v původní sestavě?
A proč musím tohle všecko vědět?
Aby z tebe byl správnej chlap.
A co ta Eva Farna?
Z tý chlap nikdy nebude.
Jestli už vyšla.
No vyšla, co to sem pletéš?
No super, tak dík.
Tak já ji jdu stáhnout.
Stáhnout.
Trochu krutej trest, ne?
No i když za tu její hudbu si to zaslouží.
Já ti říkám, že se mi zdá malá.
Ta pohovka je akorát.
Vždyť jsi sama viděla, že jsem ji několikrát přeměřoval.
No právě.
Ozzáku, jak to, že nejsi v krámě?
Má polední pauzu.
Vždyť je půlpátý.
No nic, teď se tady nepleť, jdeme montovat novou pohovku.
Moment!
Tady přece nějaká pohovka byla.
Měl jsem v ní ďůlek.
Kde je?
To ti neřekneme, protože bys ji přitáhnul zpátky.
Bracha, já jsem v tý pohovce měl spoustu důležitejch věcí.
Například to tričko, co jsem měl na sobě v Budapešti, když mě Mercury poplácal po zádech.
Všechny věci jsem ti vyndala a to tričko máš vypraný ve skříní.
Cože?
Ty jsi ho vyprala?
Ivuško, pro boha.
Já jsem ti jednou to tričko chtěl odkázat.
Vypraný nebude mít žádnou hodnotu.
Mně bude stačit, žes ho nosil ty.
Ještě ne, ještě ne
Ještě.
Ještě něco moc důležitýho jsem tam měl.
Krucifix, si nemůžu vzpomenout!
To je ale blbej den.
Dej tomu čas, brácha, ráno si nevěděl ani, jak se jmenuješ.
Ozzák.
A vůbec.
Kde jste vzali tuhle?
V novym Finským obchodu.
Mají tam spoustu krásnejch věcí.
A taky pár levnejch.
Hnusnejch.
Vždyť jsi chtěla tuhle pohovku.
Ne, já jsem chtěla větší.
Ne, větší byla Ferivachtivachta a ta byla moc drahá.
Jo, ale byla krásná.
Tadleta pohovka je za tu cenu úplně překrásná.
Aspoň je omyvatelná.
Já myslím, že docela ujde.
Ivuško?
Co může znamenat Finsky imbus?
To tady musí být někde slovník přece.
Jau!
Jsem se řízl o papír.
Ježišmarja půjč to sem!
Dobrý den!
Máma posílá Sašu, aby vám poděkovala za tu pohovku.
A nestačilo by, aby přišla jenom Saša?
Saša se stydělá.
Ty jo!
To je ta nová válenda?
A můžu vám jí pomoct sestavit?
Ne.
No když se ti chce.
Dobrý den, pane Pacovský, posílá mě máma.
Mám vám poděkovat za tu pohovku.
A dál?
Dál nic.
No, je sice postarší, ale poslouží.
Výborně.
Tamhle ještě jeden.
Tady, tady, taky.
Tady.
Jau!
Jé!
Sakra, ruplo v zádech, teď.
A navíc musím stejně do obchodu, tak, tak zatím.
Já si myslím, že si děti poradíte.
Tak Lexa bude vedoucí, já jdu.
Au, je, záda, záda.
Co se tady děje?
On!
Co?
Bonzáku!
Ozzáku, co to má znamenat?
Chtěl Zagorovu.
A proč brečel?
Pustil se mu Metallicu, aby změnil názor.
Ozzáku, tohle musí přestat.
Ty budeš prodávat lidem to, co chtějí.
Pro boha, kde je kasa?
No říkal jsi prodávat lidem to, co chtějí, ne?
Přišel nějaký chlapík a hrozně se mu líbila.
No tak jsem mu ji prodal.
Byl to výbornej obchod.
Vevnitř bylo pětikilo a on mi za ní dal litr.
Asi jsem si měl říct víc, co?
Blácha, ty se chováš jako blázen.
Proč ses včera večer v té hospodě tak zřídil?
Protože tam celej večer hrál ten tvůj song.
Jako déšť?
Z rádia?
Z ju-boxu.
Nějaká bláznivá bába tam naházela pětikilo a hrálo to celej večer dokola.
Za všechno může ona.
Jsem tu hruzu musel nějak přepít.
Hruzu?
Já bych ti rád připomněl, že ta písnička nám vydělala na tenhleten obchod s hudbou.
Obchod s hudbou?
Brácha, muzika se koupit nedá.
Ano, v tomhletom krámě ne, svým přístupem to tady rovnou můžeme zavřít.
Fakt?
Je to by dneska bodlo.
Já mám nějak sucho v puse, víš?
Žádná hospoda.
Tohle říkáš vždycky, když ti dojdou argumenty.
Lexo, co to děláš?
Zestavuju válendu.
Uhni.
To je taky možnost.
Víš co, Lexo?
Běž si někam sednou, tohle je práce pro chlapi nebo pro ženský.
Na ženskou nejsi dost chytrej a na chlapa dost dospělej.
Vždyť jsem o tři minuty starší než ségra.
Lexo, kluci dospívaj pomalejc než holky.
Nejde o rychlost, ale o kvalitu.
No tak u tebe se bohužel nepodařilo ani jedno.
Náhodou, dyť mám už chlupy.
Vsákneš se do mě jako déšť a já se vsáknu do tebe,
takový štěstí nenajdeš.
I kdybys šel až do nebe,
až odneseš mě jako hurikán.
Simono, ty si mě tady pouštíš, když jsi sama?
Ne, tady běží ze včerejška.
Nějaká ženská si to předplatila stokrát.
Jo, Ozzák vlastně říkal, že tady byla nějaká fanynka.
Ne, to se nedá vydržet.
Mluvíš jako Ozzák.
Ozzák má hlubší hlas, kníra a dluží mi tři stovky.
Já to zaplatím.
Ale nech to, to je za to kanape.
Poslouchej, to ti tvůj bejvalej odnesl opravdu úplně všechno?
Ne, jenom co se dalo střelit.
Nechal mi Lexu, Sašu a vestavený skříně.
Dobrý den, pane Pacovský.
Ahoj.
Ahoj, mami.
Ahoj.
Mami, já bych potřeboval poradit.
Já taky.
S čím ty?
Mami, myslíš si, že jsem chlap?
Chlupy už máš.
Pak už je to jednoduchý.
Sbal ženskou,
udělejí dvě děti, pak se odstihují k nějaký náně i s veškerým nábytkem.
Já už mám problém s tím sbalit s ženskou.
No na mě se nekoukej, já jsem ženskou neviděl ani nepamatuju.
No že jo, Simono?
Takže, Lexo, bejt správnej chlap je těžkej úděl.
No taky, že jsem si na to přinesl knížku.
Chyba číslo jedna.
Chlap nikdy nečte.
Ale tohle je Příručka moderního muže.
Kvůli tomu to nemusíš číst celý.
Stačí ti Ozzák a obsah.
Pozdrav.
Dobrý den.
Ježišmarja Lexo.
Zkus tohle.
Tak, to je ono.
Jdeme dál.
Stolování.
Naučím tě jíst pivo.
Ale to mi máma zakázala.
Výborně.
Ozzákovo pravidlo číslo jedna:
Správnej chlap vždycky poslouchá maminku.
Pokračujeme.
Chování k ženskému pohlaví.
Na to seš ještě mladej.
Začneme radši chováním k celejm ženskejm.
Otevírání dveří.
To je jasný.
Když jim neotevřeš, sami nevypadnou.
Hygiena.
To nevím, co je.
Asi nějaká hnusná nemoc.
A to je všechno?
Ne!
Teď přijde to nejdůležitější.
Lexo,
co je muzika pro chlapa?
Je, Eva Farna!
Black Sabbath?
Jo!
Výborně!
A od teďka mi můžeš říkat Ozzáku!
A pane Ozzáku, teď už jsem chlap?
Správnej chlap se neptá, jestli je chlap.
Správný chlap to ví.
Říkala jsem, že bude malá.
Aspoň budeme mít k sobě blíž.
Vedle strejdy sedíš ty.
Ahoj, brácha.
Pojď, pohov si.
Já chci zpátky tu starou.
Za ty peníze stála, mě se líbí.
Ale tamtu jsem měl rád.
Tadle je jako
Abba.
Jenomže v týdle rodině o můj názor samozřejmě nikdo nestojí.
Já se držu celý den jako mezek...
Jo, dneska jsi dřel celý dvě hodiny.
A pak přijdu domů a nemám si ani kam sednout.
Dobře, tak já se šoupnu.
Tak to dobře... tak jo.
Stejně za to můžeš ty.
Kdybys pořád neodháněl zákazníky, tak tady máme krásnou žlutou Ferivachtivachtu.
Kdo je zvědavej na tvojí vachtu?
Já chci svůj ďůlek.
A vůbec kde je ta stará pohovka?
U dobrejch lidí.
Třeba by nám ji vrátili.
Dáme jim za ni tuhle.
V žádným případě.
Ivuško?
Copak si nepamatuješ, jak jsme si spolu na ní hráli?
Jak jsi pořád po ní skákala?
Já si akorát pamatuju, jak jsem kolem ní skákala s luxem.
Brácha, věci se prostě mění.
A proč vždycky k horšímu?
Proč musel Brychta odejít z Arakajnů?
Proč ty si opustil Krakatici?
Co je to Krakatice?
Kapela, která mohla všechno změnit k lepšímu.
Krakatice byl Ozzák s bycíma.
A proč?
Protože jsem byl zneužitej, zrazenej a odkopnutej vlastním zpěvákem.
Neposlouchej ho, ten zpěvák odešel, protože měl dobrej důvod.
Prachy.
Ježíš, brácha, vždyť to nikam nevedlo, žádný koncerty, pořád jsme hráli jenom ve sklepě a starej Přiklopil na nás každou půlhodinu volal SMBáky.
Brácha, ty si na to nepamatuješ, vždyť to byla revoluce.
Song jako Denaturát.
A to nelidský solo na činel, na jeden.
Zbytek bycích propil.
A ten refrén, brácha...
ty jsi to v sobě měl.
Denaturáááááát......
Ty jo tati, já myslela že jsi zpíval jenom disco.
Zpíval.
Ale až potom, když se nechal koupit za jidášský bony.
Protože jsem toho měl dost, chtěl jsem žít normální život.
Normální život?
Tohle je normální život, jo?
Brácha, já si tady pořád připadám jako na návštěvě.
Taky jsi sem před 16 lety přišel jenom na tejden, než si něco najdeš.
Přišel jsem ti pomoct.
S čím?
S výchovou naší dcery Ivy.
Naší?
Iva je moje dcera.
No dobře, ale kdo se o ní staral?
Kdo ji naučil chodit?
No já.
Na koncerty?
V třiadevadesátým na Rockfestu byla nejmladší účastník.
Tys jsi vzal v jednom roce na Rockfest?
Pila jenom desítku.
No, a co za to všechno mám?
Přebaloval jsem jí, čtyři roky mi trvalo, než jsem se to naučil.
Pohádky jsem jí četl, hračky vyráběl, dokonce číst jsem jí naučil.
A jako Alkehol, B jako Brutus, C jako Citróni.
A do první třídy jsem jí taky odved já.
Ale až v říjnu.
A kde jsem skončil?
Na podlaze.
Dobře, tak běž a sežen si třeba, já nevím, křeslo.
A za co?
No za co?
Prostě si pohraď, já nevím, sežen si něco třeba za odvoz.
D jako Debustrol, E jako Echti, F jako, jako, jako...
Fernet...
Fernet! F jako fernet,
Pane Ozzáku, viděl jste to?
Co?
No ta vaše muzika funguje.
Pouštím si ji sotva 20 minut a už na mě bušej ženský.
To je normálka.
Co děláte?
Sháním křeslo.
Křeslo?
To asi chlap potřebuje, co?
Si piš.
My teď máme jenom starou hnusnou pohovku.
To nechci, potřebuju křeslo.
A jaký bude?
Černý.
Černý a nebezpečný.
A kde se takový dá sehnat?
Metloš ví.
Metloš.
Tak to je jméno pro chlapa.
Kamaráde, to je nejtvrdší galantér v týdle zemi.
A křeslo, o kterým mluvím, tak v něm neseděl nikdo od roku 2002.
A co se stalo?
Brichta odešel z Arakainu.
Když vydali "Trash the Trash," tak Metloš vyrobil pro Brichtu trůn metalovýho krále.
A křeslo Aleše potom odvrhlo.
Proč?
Naspíval "Tenhle barák na vodstřel."
Křeslo ho kouslo.
Prokouslo mu kožený kalhoty a on chyt vlka.
Ty jo, tak to je fakt chlapáckej kus nábytku.
Podívej, tady to je, spojení na Metloše.
Denně U Zpěváčků, čtvrtky U Tygra.
A pane Ozzáku, můžu bejt chlap, i když nemám křeslo?
Lexo, už zase!?
Sakra.
Jau!
Kouslo mě to.
Blbost.
Je to jenom křeslo.
Nebo něco příbuzného.
No!
Pro Krista, co to je?
Ozzák si sehnal křeslo.
Jak jsi mu řekl.
Vypadá jako gestapák.
Mohl si přinýst něco horšího.
Ono se to na mě dívá.
Teď si sem nebudeme moc pozvat ani návštěvu.
Ale jo, Evu Brownovou.
Brejden!
Tyjo!
Respekt, Metloši!
Kde je pan Ozzák?
Co mu chceš?
Chci se ho na něco zeptat.
Ne!
Vlastně ne.
Můžu si ho vyzkoušet?
Bacha brácha, kouše!
Posluš si, máš na to asi minutu.
Než přijde pan Ozzák?
Než ta věc jde z domu.
Ono mě fakt kouslo.
Já jsem ti to říkala.
Ne, blbost, je to jenom křeslo.
Nepropálilo mi to kalhoty?
Co když má vzteklinu?
Tyjo, tak, no, to je místo pro chlapa.
Počkej, počkej, počkej, Lexo.
Ještě nepřišel tvůj čas.
Ozzáku, ta věc jde okamžitě ven.
Si jako do našeho bytu nemůžu nic přinýst?
To je můj byt.
To říkáš vždycky, když ti dojdou argumenty.
Vždyť mu sám řekl, ať si pořídí křeslo.
Křeslo, ne upíra z Feratu!
Vždyť se to sem vůbec nehodí.
Brácha, to křeslo mě hledalo celej život.
Celej svůj život.
Ven.
Přece nevyhodíš takhle cenej kus nábytku!
Chceš snad říct, že ta hrůza něco stála?
Brácha, jeho hodnota se vůbec penězma nedá vyčíslit.
A čím teda?
Metloš ji vyčíslil v CDčkách.
V jakejch CDčkách?
No prakticky ve všech, co jsme měli v krámě.
Ven!!!
Měl blbej den.
Má blbej den posledních šestnáct let.
Ivo, takhle to dál nejde.
No a co chceš jako dělat?
Tati?
To nemyslíš vážně?
Ivo, já mám Ozzáka rád, ale podívej se, kam jsme se dostali.
Krám bez CDček, úplně vyluxovaný konto.
Pane Ozzáku, Saša našla něco, co je asi vaše.
Kde je pan Ozzák?
Kde je křeslo?
Ukáž, co to máš, puč to sem.
Hele, starý desky, to by se dalo střelit.
Nikdy.
Tohle je hrozně důležitý.
Strejdo,
podívej se, co Saša našla v pohovce.
Jak jsem na ní mohl zapomenout?
No já jsem si vzpomněla hned, to je přeci ta pohádka, cos mi vyrobil.
No jo, pojď.
O tom, jak princ Debustrol a hrdinní Kissáci
vytáhli na draka.
Na bubáka.
Jo, vytáhli na bubáka, jenom s červenou čepicí.
Jo, že si nepamatuješ, jak to dopadlo?
Hrdinný Debustrol osvobodil Lady Jane a žili spolu až do smrti v Hotelu California.
Pak zazvonil činel a pohádky byl šluz.
Strejdo, ty jsi fakt pošuk.
Ještě ukolébavku.
Spí!
Kdes to vzal?
Šel jsem za Píšovou a poprosil jí o její sbírku desek.
Musel jsem ale přinýst tu největší oběť.
Brácha?
Co blbneš? Je jí pětašedesát.
Musel jsem se s ní dívat na to nejlepší z Ein Kessel Buntes.
Jestli to nebylo nejhezčí, když ještě byla malá, co?
Moje řeč.
Od tý doby se moje kocoviny strašně zhoršily.
O tom žádná.
A co je tohle?
Zlatá deska za Jako Déšť.
No, vzal jsem všechno, co jsem sehnal.
Tenhle song za všecko může, a ta ženská, co ho porád pouštěla U Jezevce.
Ježiš, co furt máš, vždyť je docela dobrej.
Docela.
Pokaždý, když to slyším, tak si vzpomenu na naši zmrzačenou Krakatici.
Ježiš, Krakatice by stejně nevydržela dlouho, vždyť jsme každej jinej.
Proto se to taky tady jmenuje U Dvou akordů.
Já myslel, že je to kvůli tomu, že se v tvejch písničkách víc akordů nepoužívá.
Ale kdybych nepodešel z Krakatice, nejel bych na Děčinskou kotvu.
Kdybych nejel na Děčinskou kotvu, nepoznal bych Kristýnu.
A kdybych nepoznal Kristýnu, tak bych neměl... Tak bysme neměli Ivu.
Hele, fakt na tom Rockfestu pila jenom desítku?
Za koho mě máš?
Tak kdo ji odnese nahoru.
Tyhle brácha, mě při tom montování pohovky strašně ruplo v zádech.
Ježiši kriste, je jí šestnáct, snad už umí chodit sama, ne?
Ivuško, vstávej, jdeme domů.
No, a my jdeme taky domů.
Tak, pojď.
Krucinál...
záda.
Ježiši kriste.
Hned se sem hodí víc, ne?
Dobrý den.
Vy?
To je ta ženská, kvůli který se to všechno stalo.
A která?
No ta, co si U Jezevce celej večer pouštěla ten bráchův song!
A vy jste ten prolhaný vagabun, co tvrdil, že je bratrem zpěváka Tomáše Pacovského.
Moment, počkejte, ale to je pravda.
A tohle je obchod bratří Pacovských.
Budete si přát?
Aha.
Budu.
Nemáme.